Author: daniel
Company: Home

Familia Fagaceae

(referat la biologie)

de Machedon Maximilian
clasa a IX-a F

	1. Clasificare  :

		Încrengătura: Spermatophyta
		Subîncrengătura: Angiospermophytina
		Clasa: Dicotyledoneae
		Subclasa: Hamamelididae (Amentiferae)
		Ordinul: Fagales
		Familia: Fagaceae

	2. Caracteristici  :

	Din familie fac parte arbori şi arbuşti care formează păduri întinse, din regiunile temperate până în cele tropicale. Frunzele sunt stipelate, întregi, dinţate sau penat lobate, dispuse altern. Florile au o organizare simplă, sunt unisexuate, adaptate la polenizarea prin vânt. Florile masculine sunt organizate în amenţi (grupuri de flori înşirate pe o axă, atârnând ca un ciucure, mâţişori), fiecare floare fiind formată dintr-un periant simplu sau dublu, cu 4-7 foliole unite, protejând 4-7 sau 8-14 stamine. Florile feminine, solitare sau grupate în inflorescenţe, sunt alcătuite dintr-un periant rudimentar şi un gineceu tricarpelar inferior. Fructul în general este o achenă învelită parţial sau complet de un involucru fructifer (cupă rezultată din concreşterea foliolelor periantului şi a bracteilor persistente la baza florii).

	3. Specii :
	
		Fagul (Fagus sylvatica)

	Atinge înălţimi de 35 m. Scoarţa este netedă, cenuşie-albicioasă. Frunzele sunt ovate sau eliptice, pe margini dinţate şi ciliate. Florile sunt unisexuate monoice şi apar odată cu fructele. Florile masculine sunt dispuse în amenţi globuloşi, cu un periant simplu, păros, din 5-6 lacinii unite la bază şi 8-12 stamine. Florile feminine, câte una sau grupate câte două, sunt înconjurate de un involocru format din numeroase bracteole unite. Fructul (jirul) este o achenă cu trei muchii ascuţite la vârf (trigonă) şi este învelit de o cupă ţepoasă cu patru valve. Sămânţa este bogată în ulei. Lemnul este utilizat în industria mobilei. Prin distilarea lemnului se obţin acid acetic, gudroane şi alte produse chimice. Formează păduri întinse curate (făgete) sau în amestec cu foioase şi răşinoase în zonele de deal şi munte.

		Castanul  bun  (Castanea sativa)

	Arbore mediteraneean. Atinge 30 m. Frunzele sunt lanceolate, pe margini pronunţat dinţate, la maturitate pieloase. Florile masculine sunt dispuse în amenţi cilindrici, cu 10-20 stamine. Florile feminine grupate câte trei au un involucru tare la maturitate, care formează o cupă sferică ghimpoasă, unde sunt adăpostite 1-3 achene globuloase (castanele), fructe feculente, comestibile. La noi creşte spontan la Baia Mare şi Tismana.

		Stejarul (Quercus robur)

	Atinge 50 m. Coroana are ramuri noduroase. Frunzele sunt scurt-peţiolate cu marginea lobată, având lobii rotunjiţi şi sinusuri largi. Florile masculine sunt grupate în amenţi, iar cele feminine sunt grupate câte 3-5. Fructul este o nucă (ghindă) învelită la bază într-o cupă cu solzi mici. Are lemn rezistent folosit în construcţii grele, la fabricarea mobilei, a parche-telor şi în tâmplăria masivă. Scoarţa şi galele de stejar, în urma înţepa-turilor unor insecte, conţin substanţe tanante utilizate în industria pielăriei. Formează păduri la câmpie.

	Alte specii: Stejarul brumăriu (Quercus pedunculiflora), Gorunul (Quercus petraea), Cerul (Quercus cerris), Gârniţa (Quercus frainetto), Stejarul pufos sau Tufanul sau Tufa râioasă (Quercus pubescens), Stejarul de plută (Quercus suber), Stejarul de stâncă (Quercus ilex) etc. Lemnul lor de calitate este folosit în construcţii, industria mobilei şi a hârtiei, ca lemn de foc etc.